Помощ!
Еди! - Какво става, мамка му...
Събуди се, Еди!
Нe мърдай! Чуй ме, не се навеждай напред.
Какво става? - Не!
Здравейте.
Ще играем на една игра.
Устройствата на главите ви са като оковите,
които вие поставихте на много хора.
Безразсъдно раздавахте заеми, знаейки, че хората са затруднени,
и разчитахте на печалбата от това.
Вие сте хищници,
но днес ще се превърнете в жертви и ще дадете от живата си плът.
Ти си виновна!
Везната пред вас е единственият път към свободата.
Само един от вас ще може да се спаси,
а цената за това ще бъде саможертва.
Ще пожертвате собствената си плът.
Пред вас са инструментите, с които ще го направите.
Побързайте. Когато таймерът отброи 60 секунди,
този от вас, който е дал повече плът, ще се освободи от стягата си,
докато механизмът на опонента ви ще прониже черепа му.
Кой ще даде повече плът, за да спаси живота си?
Вие избирате.
Няма да умра заради теб, кучко!
УБИЙСТВЕН ПЪЗЕЛ VI
Питам ви, специален агент Стром,
вече бихте ли ми се доверили? Ако изберете да не го сторите,
никой повече няма да чуе за вас. Тялото ви няма да бъде открито.
Заветът ми ще стане ваш.
Избирайте.
Здрасти, скъпа. Много съжалявам,
но няма да успея за вечеря.
Трябва да остана до късно на работа.
Имам среща с адвоката си, това ще ми отнеме целия следобед.
Знам, че имаш рожден ден, ще се реванширам, обещавам.
Обичам те.
За какво говорехме? - За показанията ти.
Много си се разтревожила, Деби.
Някакво адвокатче иска да кажа нещо, което не искам.
Без съмнение, но като старши адвокат
ако се издъниш, повличаш и мен. Да те подготвим.
Господи. - Помниш ли г-н Харолд Абът?
Уилям, Кейси Патерсън на първа линия.
Изпрати съобщение, Ади. Тази седмица ще се върна към нея.
Понякога... Да, слушам те.
Когато те пита за г-н Абът, как ще отговориш?
Ще му кажа, че като старши вицепрезидент по продажбите
трябва да разглеждам всяка прекратена полица.
Всъщност г-н Абът седеше на твоето място,
когато дискутирахме молбата му.
Просто не разбирам. Над 10 г. съм в тази застрахователна компания.
Знам, Харолд, но когато разглеждахме молбата ти,
не си споменал предишно заболяване.
Няма такова нещо.
Тук пише, че си претърпял операция на киста на челюстта.
Абсурд! Имам сърдечно заболяване, няма нищо общо с тази операция,
която беше преди 30 години!
Това води до натрупване на тъкан,
което води до болест на венците,
а това причинява сърдечни заболявания.
Знаете ли? Вие сте престъпник.
Вие сте долен престъпник.
10 години си плащах вноските без дори да имам изстинка,
а сега, когато наистина съм болен, вие не го покривате?
Имам семейство! - Такива са правилата, Харолд.
Съжалявам, твоите действия са довели до това.
Вие ми подписахте смъртна присъда, кой ще покрие разноските сега?
Току-що ме убихте.
Разбирах го, и аз имам семейство.
Но де факто той е подал неверни данни.
По-полека, Уил.
Мислиш ли, че го е направил умишлено?
Не ми влиза в работата да установя намеренията му,
а да проверя достоверността на молбата му.
Всички мислят, че сме негодници. Но никой не казва
за милионите хора, на които помагаме.
За милионите долари, които даваме за благотворителност.
Или за поддръжката на клиниките... - Къси отговори, Уил.
Активите на един от най-прочутите серийни убийци,
Джон Креймър, бяха разпродадени.
Те бяха главно в недвижими имоти, но докато проучвах...
Още нещо - кой откри грешката в молбата му?
Всички те. Работят в екип.
Ако има някакво несъответствие, шестима от тях ще го открият.
Чакат ви в заседателната зала. - Добре.
Как върви днес?
Открих 2 грешки в молба на клиент. Това трябва да се прекрати.
Терминаторът удря отново! - След няколко часа се връщам.
Сбогом, Ханк.
Този от вас, който е дал повече плът, ще се освободи от стягата си.
Вие избирате. - Няма да умра заради теб, кучко!
Да.
Тръгвам.
Какво става? - Федералните поеха случая.
Искат да отидеш възможно най-бързо.
Ериксън!
Не знаех, че можеш да ставаш от бюрото.
Правя изключения, когато са открити отпечатъци по случай тип Пъзела.
Погледни.
Има отпечатъци и по везната.
Открихте ли чии са? - Да.
На агент Стром.
Когато научих, че той и Перес са били набелязани от Пъзела,
имах някакво предчувствие, но не бях сигурен в това.
Не и от Питър Стром. - Всички сме шокирани.
Да, но...
Открихме нещо, за което не знае.
Последвай ме.
Линдзи.
Детектив Хофман. - Перес?
Беше мое решение, детектив. Знаех, че Пъзела не работи сам,
но докато не узнаех кой му помага,
не можех да гарантирам сигурността й.
Накарахте ме да мисля, че е мъртва? - Не знаех на кого да се доверя.
Какво друго криете от мен?
Знаем, че Стром е познавал петимата от измамата с имоти.
Жертвите в капана, които откри Ериксън.
Как разбрахте? - Стром и аз ги разследвахме
след пожара, който се оказа палеж. Бяха обвинени,
но след като единственият свидетел изчезна, обвиненията бяха свалени.
Стром ги е затворил в капана
и ги е оставил да се изколят един друг.
Казвате, че е злодей? - Наричай го както щеш.
Но той не беше открит.
Искаме да работим заедно по случая.
Излъгахте ме, че е мъртва и искате това от мен?
Даваме пълна прозрачност, детектив.
Оттук насетне ще споделяме всичко.
Честна сделка?
Детектив Хофман, може ли две думи?
Памела Дженкинс, търсач на сензации за Пъзела.
Това са фактите, детектив. - Джон Креймър - касапинът.
Ако искате да направите изявление, ще го запиша.
Изопачавате фактите във ваш интерес. Това е безотговорно.
Извинете, но е заразно.
Знам повече за Джон Креймър, отколкото мислите.
Силно се съмнявам. - Креймър е оставил на жена си
кутия със завещание. Знаехте ли го? - Може би.
Как го научихте? - От архива.
Има досие, само да знаеш къде е.
Добре. Какво искате всъщност? - Джил Тък.
Помогни ми да се добера до нея и ще спра със сензациите.
Наистина ли?
Ще видя какво мога да направя.
Не знам как се озовах там.
Отворих очи и...
Той ми причини това. - Кой?
Пъзелът. - Не си отрязала сама ръката си.
Напротив, аз го направих.
Но той ме накара. - Защо?
Защото това, което правехме с Еди беше много лошо.
Съсипахме живота на много хора.
Искаше да си вземем поука. - Получи ли се?
Погледнете ме!
Погледнете проклетата ми ръка! Каква поука ми донесе това?!
Погледнете ръката ми? Къде е поуката за мен?
Погледнете ме!
Здравей, Гидиън!
Сигурен съм, че е някъде тук.
Погледни насам. Ще бъдем щастливо семейство.
Хайде, сине, чакаме те.
Ако гледаш това, Джил, аз съм напуснал този свят.
Днес ти оставям една кутия,
съдържанието й е изключително важно.
Не съм си вкъщи, оставете съобщение.
Г-жо Тъкър, аз съм Памела Дженкинс.
Надявам се да изясним нещо относно съпруга ви.
Да ви черпя едно кафе и да поговорим за това.
Там ли сте, детектив? След като слушате този запис,
вероятно сте решил, че всичко е свършило.
Усещате се господар на положението, нали?
Мислите, че няма да бъдете проверен?
Погледни, това са парчетата от предишните жертви на Пъзела.
Това е парчето, взето от последната жертва.
Изглежда като другите. - Това е и нашето мнение.
Следите са оставени като от нож с назъбено острие.
Е, и? - Всички други разрези са направени
с плоско острие с хирургическа точност.
Явно Стром е използвал различен нож от този на Креймър.
Стори ни се странно, затова сравнихме снимките.
Такъв нож е ползван само при една от другите жертви.
И това беше Сет Бакстър.
Убиецът на сестра ти.
И го определихте само по тези снимки?
Те не могат, но аз да.
Аз правих аутопсия на тялото. Както и на другите жертви на Пъзела.
Добра работа.
Няма запис от последната жертва, затова гледаме този от Бакстър.
Защо? - Ако друг човек е направил разреза,
може би същият е направил и записа.
Стром? - Може би.
Гласът на Стром на записа ще бъде неопровержима улика.
С това ще докажем, че е замесен.
Всичко е наред, Джейн. Успокой се.
Не те очаквах толкова скоро. - Промяна в плановете.
Играта започва довечера.
Защо? - Защото някой знае за кутията.
Кой? - Не е твоя работа.
Единствено трябва да знаеш, че оттук насетне аз командвам.
Това не беше желанието на Джон.
Дай ми пликовете. Това не е молба.
Ето.
Оттук насетне действам сам.
Знам. Аз ще реализирам само последната молба на Джон.
Джон е мъртъв. Работата му е почти завършена.
Кой е този? - Недовършена работа.
Когато свърша, повече няма да говорим.
Метадонът е предпазващо средство. Не лекува, само притъпява усещанията.
Открих по-добър начин.
Тези хора ще продължават да те нараняват,
докато те сломят.
Зависими са, Джон. Възстановяването е дълго.
Пристрастяването е част от природата ни.
А тези хора, които идват всеки ден, Джил,
и те използват? Просто печелят време.
Така отлагат влизането си в затвора.
Ползват го за лична облага, това ли наричаш възстановяване?
Не е толкова просто. - Кое, пристрастяването? Джил!
Събуди се!
Тези хора нямат уважение към животите, които са разсипали.
Когато видиш смъртта в очите,
тогава разбираш цената на живота, известно ли ти е това?
Така мисля аз. И ще ти представя доказателство за това.
Аманда? - Здравей, Джил.
Ти веднъж ми каза, че тя е изгубена душа, Джил.
Но виж я сега.
Чиста и здрава.
И гледа на живота си другояче. - Получи се.
Всичко е истина. Той ми помогна.
Добре, Джон.
Макар че от полицията ни увериха че Джон Креймър-Пъзела е мъртъв,
миналата седмица беше открито поредното подобно убийство.
Вероятността жертвите да са свързани с живота на Креймър е незначителна.
Пъзелът вероятно е мъртъв, но убийствата продължават.
Мамка му!
Тук ли си, Ханк?
Не мърдай!
О, не! Ще се обадя за помощ.
Къде е ключът? В левия ти джоб ли е?
Здравей, Уилям. - Господи...
Вероятно си мислил кога ще можем да се видим отново.
Този ден настъпи. - Не!
От години формулата ти за вероятност обрича мнозина на гибел.
Здравите бяха облагодетелствани за сметка на потенциалните болни.
Но в тази формула не си включил желанието за живот на хората.
Когато се изправиш пред смъртта, кой би оживял и кой ще живее
стават две съвсем отделни неща.
Днес съобразителността ти ще бъде подложена на изпитание.
Крайниците ти са вързани с 4 ремъка, трябва да минеш 4 изпитания.
Ако не успееш, ремъците на ръцете и краката ти ще се взривят.
Гледай внимателно.
Имаш 60 минути да преодолееш изпитанията и да избегнеш това.
Започват да текат сега.
Не си сам в тази игра. Понеже раздели тези хора от семействата им,
ако не завършиш изпитанията след изтичане на времето,
никога повече няма да видиш семейството си.
Мамо?
Събуди се, мамо!
Къде сме? - Не знам.
Какво е това? - Не знам.
Виж...
Боже мой!
Ето и първото ти изпитание.
Здравето ти и това, че си бивш военен те поставя сред преуспелите.
Същото определение не може да се даде за съперника ти.
Само на 52 години, този човек продължи да пуши
независимо от факта, че има високо кръвно и проблеми със сърцето.
Това показва колко е непризнателен към благото да си жив.
Играта ви ще се фокусира върху един прост елемент.
След като играта започне, всеки път, когато поемете дъх,
стягите около гърдите ви ще се свиват и ще ви притискат.
Единственият начин да успеете е отпадането на другия.
Сега ви питам, когато сте изправени пред смъртта, кой ще оцелее?
Живот или смърт, Уилям. Ти избираш.
Да го духаш! - Кой, по дяволите, е този?
Задръж дъха си!
Мамка му! Боже мой!
Хайде!
По дяволите.
Помогнете ни, моля ви!
Помощ!
Някой да помогне!
Моля ви! Помощ!
"Живот", "Смърт"... Какво, по дяволите...
Свързано е с това нещо.
Какво е това? - Флуороводородна киселина.
Разяжда човешката плът за секунди.
Какво да правим? - Де да знам.
Искаш да живееш, нали?
А таймерът? Трябва да означава нещо.
Нямам представа. Изобщо не знам защо сме тук.
Тук сме заради баща ти.
Г-це Дженкинс. - Няма да ви отнемам от времето.
Можем да си помогнем взаимно. - Как си позволявате?
Открих нещо, което би ви заинтересувало.
Ето.
Къде открихте това? - Беше там, където умря Джон.
Говори ли ви нещо? - Не.
Довиждане, г-це Дженкинс.
Ако се сетите за нещо.
Поздравявам ви за спонсорството на тържеството, Уилям.
Клиниката ви е много признателна за това. Джон Креймър.
Уилям Ийстън. Съпругът на Джил, нали? Приятно ми е.
На мен също.
Май работим едно и също, Джон. - Така ли?
Опитвате да предвидите човешкото поведение. Аз също.
Хората разчитат на нас,
трябва да анализираме вероятността за успех на всеки.
Как го правите? - Имаме си формула.
Като цяло е доста сложна,
накратко - включва вноските, умножени по годините на човека,
от тях вадим възможността за заболявания,
и ако числото е положително, обсъждаме покритието.
Кой е измислил тази формула? - Аз.
Аз го разбирам така - вие избирате кой да живее и кой да умре?
Не... Бих казал, че определям хората,
които имат потенциал за дълъг и здравословен живот.
Но не взимате предвид най-важния човешки елемент.
Кой е той? - Жаждата за живот.
Докато човек не се изправи пред лицето на смъртта,
не е възможно да се каже какво би направил, за да оцелее.
ХВАНИ ГИ.
Шибай се!
Мамка му!
Здравей, Уилям.
На платформите зад мен стоят двама твои колеги.
Единият е твой служител - здрав мъж без семейство и роднини.
Другата е жена на средна възраст, предразположена към диабет.
Според твоята теория секретарката ти е по-стара и слаба
и по тази причина по-малко заслужава да живее.
Но ти знаеш каква загуба ще е това за нейното семейство,
докато за младия Алън никой няма да пророни и сълза.
Само един може да излезе оттам, изборът се пада на теб.
Трябва да пуснеш единия, за да спасиш живота на другия.
Виждаш, че изборът съвсем не е лесен
когато се изправиш срещу хора, чиято кръв ще изцапа ръцете ти.
Нека играта започне.
Чакай! Не, няма да го направя!
Помощ!
Това е просто бизнес! Няма да го направя!
Спри!
Помогни ми, моля те...
Спри...
Съжалявам...
Благодаря ти!
Опитай да намериш изхода, Ади. Аз трябва да продължа. Внимавай.
Защо не залеем решетката с киселина?
С какво да я съберем? С ръце?
Какво гледаш? - Мислех си... Виж отгледалото.
Какво? - Някой ни гледа зад него.
Какво искаш?
Защо го правиш?
Помогнете ми, моля ви. Помощ!
Привет, Памела. Ти превърна живота ми в сензация,
изопачавайки истината и ползвайки завета ми в своя изгода.
Хофман. - Ериксън е.
Открихме записа на Бакстър. - Така?
Има нещо, което искаме да обсъдим с теб.
Какво? - Най-добре да говорим лично.
Спешно е. - Идвам.
Устройството, в което е окован Тимъти ми е любимо.
Наричам го Закачалката.
Последни приготовления? Казах ти, че няма да се справи.
Ако сменяш предавателното отношение на зъбните колела,
трябва да смениш смазката, защото триенето ще е по-голямо.
Трябва ти по-голяма подемна сила.
Ето ти гресьорката.
Следващия път го стиковай с мен. - Колко пъти ще има още?
Колкото трябва.
Това е човешко същество.
Харесва ли ти тази бруталност, Марк? - Да си говорим честно.
И двамата еднакво желаем той да страда.
Кога ще е изпитанието ти, детектив? - Нямам нужда от такова.
Така ли? - Да.
Защото аз не приемам живота за даденост.
Още се влачиш като черво.
Какво знаеш ти за живота?
Свиквай с мен, защото няма да мърдам оттук.
Сигурна ли си?
Няма време.
Добре ли си?
Време е да хванем д-р Денлън от болницата.
Добре.
Ще те върна обратно.
Върви. Няма да се бавя.
Защо си тук? - Джон.
Моля те, спри.
Не го прави. - Обещавам ти,
когато всичко това свърши,
ще осигуря възможност за измъкването ти.
Сега му е времето. - Имам нещо за теб.
Какво е това?
Като му дойде времето, ще разбереш...
Ще разбереш какво да правиш.
ОКОНЧАТЕЛНО РЕШЕНИЕ.
Дойдох да говоря с теб, Уил,
защото открих лечение за тумора ми, което смятам за надеждно,
но молбите ми за покритие
бяха отхвърлени до една.
Надявах се, че ако дойда и лично ти обясня,
може би ще преразгледаш случая ми.
Да поговорим, Джон. Слушам те.
Това е един Норвежки лекар,
постигнал е 30-40% успех в генната терапия.
Той инжектира така наречените самоубийствени гени
в ракообразните клетки,
след което се приема неактивна форма на отровно лекарство и после...
Да, запознат съм с терапията, за която говориш.
Добре. Започнали са нови тестове.
Той търси нови пациенти и мисли, че аз съм идеалният кандидат.
Джон, ако първият ти лекар, д-р Гордън мислеше,
че си подходящ, щеше да настоява за това.
Д-р Гордън е специалист. Изкарва пари в неговата област.
Той не е учен, просто натиска едно копче и нищо повече...
Ще бъда прям с теб. На твоята възраст и при това развитие на тумора
на практика е неприложимо... - Чакай малко.
Кое е неприложимо? Кое математическо уравнение приложи?
Такава ни е политиката, Джон.
Ако се подложиш на лечението, което смятам за неефективно,
излизаш извън рамките на полицата и няма основание за покритие.
Съжалявам.
Знаете ли, че в Далечния изток хората плащат на лекарите, когато са здрави.
Когато се разболеят, няма нужда да плащат.
Чисто и просто плащат за това, което искат,
а не за това, което не искат.
Ние тук правим обратното.
Тези политици, повтарят едно и също, непрекъснато и безспир.
Животоспасяващите решения трябва да се взимат от лекарите,
не от правителството. Вече знам, че не се взимат от лекарите,
пациентите или правителството.
Взимат се от шибаните застрахователни компании.
Пираня. - Джон...
Моля те. Ако го направиш, ще е за твоя сметка,
а сумата просто е главозамайваща.
Не ми говори за пари. Не съм беден.
Въпросът е принципен.
Слушай, Уил. Става дума за живота ми, нали помниш?
А Джил? Как ще се оправя, когато починеш?
Джил е моя грижа.
Туморът ти е злокачествен и не подлежи на операция.
Много гладко го каза. - Дори лечението да е успешно,
туморът може да регенерира. Битката е предварително загубена.
Беше наистина гладко, даже бих го нарекъл хлъзгаво.
Мислиш, че животът ти дава право на преценка,
защото смъртта не е дошла, за да поиска душата ти.
Но може би грешиш.
Здравей, Уилям. Можеш да видиш пропуските в полицата.
Но това, което не можеш да видиш
е усещането, когато се изправиш срещу смъртта.
Адвокатката на компанията ти има 90 сек. да пресече тази стая
или устройството ще се освободи и прониже мозъка й.
Всичко ще бъде наред!
Тя ще разбере, че пресичането на стаята крие опасности.
За да може да успее, трябва да бъдеш с нея,
защото в теб се крие ключът за оцеляването й.
Изправена срещу смъртта, ще съумее ли тя да оживее?
Нека играта започне.
Чуй ме! - Какво е това, мамка му?
Изкарай ме оттук, по дяволите! - Слушай, Деби!
Трябва да минеш през лабиринта възможно най-бързо.
Давай!
Ще успееш, хайде! Не спирай да се движиш.
Това е лудост, Уил!
Хайде, трябва да успееш, за да се измъкнеш оттам!
Чакай малко, мисля, че мога да ти помогна.
Трябва да работим съгласувано!
Трябва да го направим, за да успеем!
Готова ли си? - Да!
Давай!
Давай, не спирай! Тичай, хайде!
Не мога, в капан съм! Няма изход.
Това е шибан капан, няма измъкване!
Не, има стълба в края!
Ако стигнеш дотам, ще мога да ти помогна.
Готова ли си?
Давай!
Давай, хайде!
Давай, на крачка си.
Давай!
Търси ключ, трябва да има такъв.
Хайде!
Какво чакаш? - Той е в теб.
Мамка му.
Така.
Чакай! Какво си намислила?
Мога да го взема!
Господи, не!
Здравей, Памела.
Днес ще разбереш какво значи да бъдеш жертва
и ще видиш какви са последствията от това да нараняваш нечестно.
Майната ти!
ЗАДЕЙСТВАЙ ГО.
Там има някой.
Наблюдават ни.
Защо някой би направил това?
Те знаят какъв ще е нашият избор.
Да го задействаме?
Не! Не знаем какво ще се случи.
Твърде е рисковано.
Благодаря, че дойде. - Какво открихте?
Аномалия с отпечатъците на Стром. Хвърли един поглед.
Човешките отпечатъци оставят мастна следа.
Колкото повече са били изложени на външни влияния,
е възможно да бъдат замърсени. - Какъв е проблемът?
Открихме следи от Халометан Р-12. - С други думи, фреон.
Производството на Р-12 е спряно през 1994 г., така че се питаме
дали замърсителят е бил там или Стром го е донесъл?
Проверихме за какво се е ползвала сградата преди това.
Излезе ли нещо от записа на Бакстър? - Вероятно ще има резултат.
Записът беше в лошо състояние, но успяхме да го възстановим.
Гласът е бил умишлено изкривен, но не съвпада с този на Джон Креймър.
Беше пуснат за анализ. - Как?
Опитваме да изчистим записа, за да открием истинския глас.
В момента техниците го обработват.
Засичаш време ли? Часовникът ти.
Да, преди да ми се обадите.
Успяхме. Това е нашето доказателство.
Лабораторията не е тук. Хайде.
Идваш с нас, нали?
Разбира се.
Кой е там?
Вие ли сте, г-н Ийстън? - Г-жо Шелби?
Още кой е там? - Всичките 6 човека. Какво става?
Какво виждате? - Нищо, тук е пълен мрак.
Какъв е този звук? - Не знам, тук има нещо.
Изведете ни оттук!
Изведете ни, моля ви.
Помогнете ни, г-н Ийстън.
Г-н Ийстън, моля ви. - Помогнете ни.
Какво е това, г-н Ийстън?
Една игра.
Игра ли? Какво говорите, по дяволите?
Здравей, Уилям. Пред теб са шестима от най-ценните ти служители.
Тези, които откриват грешки в полиците.
В резултат на това две трети от всички молби
са отхвърлени или преждевременно прекратени.
Сега можеш да приложиш твоите анализи върху тях
и да откриеш грешките им.
Шестима са на въртележката,
но само двама ще слязат.
Решението кой да оцелее се пада на теб, но помни:
оръжието ще изстреля всичките 6 патрона.
Ако не вземеш решение, всички те ще загинат.
За да избереш кои ще живеят, трябва да натиснеш двата бутона
в кутията пред теб само по веднъж.
Така ти самият ще ги принесеш в жертва.
Двама ще живеят, четирима ще умрат.
Изборът е символ на кръвта по ръцете ти.
Събудете се и ни изкарайте оттук!
Чуйте ме, трябва мен да оставите жив.
Мамка му!
Господи!
Моля ви, г-н Ийстън!
Следвайте политиката ни, г-н Ийстън!
Направете го! Моля ви!
Следвайте политиката ни!
Г-н И! Винаги сте казвал, че ние сме силното звено във веригата.
Аз съм най-силното, не трябва да умирам.
Майната ти! Аз съм здрава, здрава съм!
Имам две деца. Познаваш ги, Уил.
Те имат нужда от мен, моля те!
Благодаря, благодаря ви...
Вие дори не познавате г-н Ийстън.
Имам болни родители, няма кой да се грижи за тях!
Лъжеш, те те отритнаха! - Това не е вярно!
Бременна съм, бременна съм! - Лъже, не е бременна!
Тя лъже, г-н Ийстън! - Не лъжа!
Натиснете бутона, моля ви!
Наистина съм бременна! - Гадна лъжкиня!
Не, не...
Забравете това, моля ви!
Родителите ми са богати! Ще ви дадат каквото пожелаете!
От години не си се виждал с тях!
Дейв! - Да ти го начукам!
За Бога! Моля ви, г-н И!
Хайде, г-н Ийстън!
Чуйте ме, г-н Ийстън.
На ваша страна съм, мога да ви помогна.
Не вярвайте на тази кучка! - Моля?!
Лъже, не й вярвайте! И преди го е правила, и ще го прави!
Доверете ми се! - А ти какъв си?
Това съм аз, Джош. - Какво като си ти?
Помагаш ни, но си болен. Не допускайте това, моля ви!
Помогнете ми!
Мамка му!
Благодаря ви!
Това е то, нали? Всичко свърши!
Копеле гадно! - Спрете...
Долно, изродско копеле!
Така ли стана? Кучката каза една дума и край!
Знаеш ли какво, Уилям?
Твоята политика е боклук!
Скапан боклук!
Слушай ме, копеле гадно. Правех всичко за теб.
Гледай ме! Когато ме убиваш, ще ме гледаш!
Господи...
Сега се чувстваш безпомощен.
Как върви? - Добре.
Тук е.
Който е правил записа, е имал достъп
до много сериозна техника за аудио филтриране.
За щастие си имаме наши трикове.
Мога да обърна алгоритъма на обратно, така ще чуем истинския глас.
Нека го чуем.
Сега се чувстваш безпомощен.
Добре ли си?
Изглеждаш малко превъзбуден.
Очаквам с нетърпение да чуя записа.
Има още няколко неща, които не мога да си изясня.
Например, мотивацията на Стром.
5 години бяхме партньори. Знаехме, че е луда глава,
но не съм забелязвала индикации за психични отклонения.
Никога не знаеш какво се крие зад определен човек.
... безпомощен.
Чухте ли това?
Започвам да го дешифрирам. - Мислех, че имаш нещо налице.
Никога не съм го имала за отмъстителен.
Нищо не подсказваше за това.
Нещо не се връзва. - Чуйте, става все по-ясен.
Има и друг вариант.
Да предположим, че Стром е убил Сет Бакстър така,
за да те натопи като съучастник на Пъзела.
Възможно е.
Тогава възниква друг проблем.
Последващият анализ на отпечатъците на Стром показа,
че нивата на пикочната киселина не съответстват
на индивид с активен епидермален метаболизъм.
Какво значи това? - Това значи, че когато си поставил
отпечатъците върху жертвата, Стром вече е бил мъртъв.
Готово.
Сега се чувстваш безпомощен.
Кой друг знае за мен?
Кой?
Всички. - Лъжеш.
Гадна лъжкиня...
Защото открих нещо, което ще искаш да видиш.
Там, където е умрял Джон. Говори ли ти нещо?
Какво правиш? - Опитвам да го свърша бързо.
Не знаем какво означава. - Няма да стоя безучастно.
Трябва да вземем решение, не го ли разбираш?
Добре, дръпни го.
Обичам те. - Аз също.
Отдръпни се.
Не го правете, не знаете какво ще последва.
На три.
Не, не...
Едно...
Две...
Три!
Какво, по дяволите...
Не работи! Проклетото нещо не работи!
Мамка му!
Няма никакъв смисъл...
Мисля, че знам какво е.
Свиквай с мен, защото няма да мърдам оттук.
Сигурна ли си?
Аманда ще те провали.
Ще видим.
Аманда, ти беше със Сесил в нощта, когато Джил загуби Гидиън.
Не искам да го правя... - Как така не искаш?
Скапан страхливец. Хайде.
Какво правиш, Сесил?
Ти уби детето им.
И двамата го знаем.
Затова направи следното: убий Лин Денлън,
или ще кажа на Джон какво си сторила.
Тя не заслужава да живее! - Лин е много важна, Аманда.
Успях, успях. Направих го!
Ако се провалиш, никога повече няма да видиш семейството си.
Какво правите тук? - Уил!
Памела!
Знам, че имаш рожден ден, ще се реванширам, обещавам.
Изоставяш сестра си заради работата?
Само аз съм ти останала.
Добре ли си?
Пусни я! Аз успях, спечелих играта!
Спазих шибаните ти правила. Сега я пусни.
Копеле гадно!
Подписахте ми смъртна присъда, кой ще покрие разноските?
Току-що ме убихте.
Ти си човекът, който уби баща ми.
Здравей, Тара. Извинявам се за това, на което ви подложих със сина ти,
но мога да те уверя, че не е безпричинно.
Човекът пред вас направи саможертва, за да спаси някого, когото обича.
Когато трябваше да избира дали да спаси живота на мъжа ти,
той избра да не го направи.
Сега ще ти бъде дадена силата да спасиш живот.
Ще дадеш ли на този човек възможност да продължи да живее,
или ще определиш смъртна присъда, както той стори с мъжа ти?
Живот или смърт.
Ти избираш.
Това не е моята игра.
Днес оставям една кутия за теб, съдържанието й е много важно.
Какво има в кутията, г-жо Тък?
Моля те, прости ми. Моля те.
Имай милост, моля те!
Той прояви ми милост към страданията на мъжа ми?
Джон остави за теб 5 плика.
Шестият беше за мен.
Това е волята на Джон.
Не е имал избор! - Винаги го е имал!
Единствената причина, за да го направя
е не защото не мога да простя това, което ми стори.
Правя го, защото няма да мога да си простя това,
което ще причиниш на други хора.
Недей, моля те.
Никога повече няма да убиваш. - Не го прави, моля те.
Не мога да го убия.
Но аз мога. - Недей, Брент!
Ти уби баща ми, копеле гадно!
Върви в ада!
Такива са правилата, Харолд. - Ти ме обрече на смърт.
С други думи, ти избираш кой да живее и кой да умре?
Въпрос на политика, Джон. - Кой измисли тази формула?
Мислиш, че животът ти дава право на преценка,
защото смъртта не е дошла, за да поиска душата ти.
Но може би грешиш.
Кога е изпитанието ти, детектив?
Нямам нужда от такова. - Така ли?
Знаеш защо си тук, нали?
Искам да знам какво би направил, за да оцелееш.
Усещате се господар на положението, нали?
Мислите, че няма да бъдете проверен?
Харесва ли ти тази бруталност, Марк?
Аз ще реализирам само последната молба на Джон.
Искаш да получиш шанс? Ще ти го дам.
Превод и субтитри Христо Лишев
© 2009 Translator's Heaven http://subs.sab.bz
Запомни...
Запомни, не се доверявай на този, който те спаси.
Не се доверявай на този, който те спаси.